Lägg av!
Vi dumpade det godkända manuset och spelade in mitt nyskrivna.
Jag har förstått att kanslern har varit hårt pressad på sistone.
Allt på grund av den här terrorismen.
Vi tänkte försöka hjälpa dig att slappna av. - Flickor!
Inget slår varm mjölk.
- Ni dricker visst ett glas varje kväll? - Ända sen jag var liten.
Men, terroristen var aldrig ett problem.
- Jaså? - Kanslern...
- Är han inte vid liv? - Han har blivit neutraliserad.
Herregud! Titta! Terroristen!
Fånga honom!
Kära nån!
Till slut! Nu ska hela världen få skåda...
Släpp mig! Jag är er kansler!
Att du bara vågar?! Jag är kanslern!
Bedragare!
- Soldater! Han är terrorist! - Skjut honom!
- Lögnare! Bedragare! - Skojare! Lägg an!
Skjut!
Tror du att de bötfäller oss...? Spela roll. Vi är populärast.
Du är ju min agent! Skydda mig.
- Han skulle passa som min mamma. - Du är galen.
- Eller så blev jag inte ammad. - Är allt bara ett skämt för dig?
- Tänk om de ger sig på dig? - Det här kommer att hända:
Jag får be om ursäkt och köra någon tråkig välgörenhetsgala.
Under tiden blir våra tittarsiffror rekordhöga. Det ordnar sig.
Gordon...?
Göm dig, Evey!
Nu är det inte lika roligt, va?
Nu är du fast!
Vet du varför du är här, Evey Hammond?
Ni anklagas för tre mord...
...sprängningen av domstolen, terrorism, landsförräderi och uppvigling.
Straffet är döden genom arkebusering.
Du har en enda chans att förbli vid liv.
Du måste berätta vem "V" är eller var han befinner sig.
Om du avslöjar var han är så släpps du omedelbart härifrån.
Har du förstått?
Du kan återvända till ditt liv.
Du behöver bara samarbeta.
Bearbeta henne!
Jag kan inte övertyga dig om att det inte är ett av deras trick.
Men, jag är jag.
Jag heter Valerie. Jag ville berätta för någon om mitt liv.
Detta är min enda självbiografi, och jag skriver den på toapapper.
Jag föddes 1985.
Jag minns inte mycket från barndomen, men jag minns regnet.
Farmor ägde en gård, och hon sa att gud fanns i regnet.
Jag började på flickskola. Där träffade jag min första flickvän.
Hon hette Sarah. Jag älskade hennes handleder.
Jag trodde att vi skulle älska varandra för evigt.
Lärarna sa att det var en sån sak som vi skulle växa ifrån.
Det gjorde Sarah...
...men inte jag.
2002 blev jag kär i Christina. Jag berättade för mina föräldrar.
Jag hade inte klarat det utan Chris.
Pappa bad mig gå och aldrig återvända.
Mamma sa ingenting. Jag sa bara sanningen, var det så själviskt?
Vår integritet är allt vi har.
Det är det sista vi har.
Men där är vi fria.
Det tar slut när du vill. Säg var han är!
Jag har alltid varit måImedveten och 2015 var jag med i min första film.
Det var min livs roll, inte karriär- mässigt, utan för att jag träffade Ruth.
Första gången vi kysstes, så visste jag att hon var mitt livs kärlek.
Vi flyttade ihop i London. Hon odlade röda rosor åt mig.
Lägenheten luktade alltid ros.
Det var mina bästa år.
USA:s krig förvärrades och kom till slut till London.
Förslaget från försvarsminister Sutler, att stänga de sista stationerna godkändes.
Sen fanns inga fler rosor. Inte för någon.
Du står inte ut mycket längre. Du kommer att dö här.
Varför försvarar du någon som inte bryr sig om dig alls?!
Jag minns hur ordens mening förändrades.
Hur ord som bidragande och uppgivande blev skrämmande.
Allt medan Norsefire och lojalitetslagarna växte sig starka.
Jag minns när det som var annorlunda blev det farliga.
Jag fattar fortfarande inte varför de hatar oss så.
De tog Ruth när hon handlade mat.
Jag grät så mycket.
Det tog inte så lång tid innan de kom och grep mig.
Det känns märkligt att mitt liv skulle sluta så här.
...men i tre år levde jag med rosor och utan att behöva ursäkta mig.
Jag kommer att dö här. Jag kommer att förintas.
Allt utom en sak.
Den saken är liten och skör. Det är det enda som man måste ha.
Vi må aldrig förlora den eller ge upp den. Vi får inte ge dem den.
Jag hoppas att du lyckas rymma.
Jag hoppas att världen förändras till det bättre.
Men mest hoppas jag att du inser att trots att jag inte känner dig...
Trots att vi aldrig kommer att träffas, skratta ihop, gråta ihop eller kyssas...
...så älskar jag dig! Av hela mitt hjärta.
Jag älskar dig!
Valerie.
Jag ska delge dig att du har blivit dömd av en specialtribunal.
Om du inte samarbetar så ska du arkebuseras.
Har du uppfattat?
- Ja. - Tänker du samarbeta?
- Nej. - Då så.
För miss Hammond till hennes cell!
Sätt ihop en grupp på sex man, ta ut henne och skjut henne.
Det är dags.
Jag är redo.
De vill bara ha lite information. Säg något, vad som helst.
Tack, men de får hellre skjuta mig.
Då har din fruktan försvunnit. Du är helt fri.
Va...?
- Hej, Evey. - Du...!
- Det var du! - Ja.
Det där var inte på riktigt.
- Är Gordon...? - Tyvärr så är mr Dietrich död.
De avrättade honom när de hittade koranen i hans hem.
- Jag fick tag i dig först. - Du fick tag i mig?!
Gjorde du det här mot mig?! Klippte du av mig håret?!
Torterade du mig? Du torterade mig!
Varför...?
Du ville leva utan fruktan.
Jag önskar att det hade funnits ett lättare sätt.
Du kanske inte förlåter mig, men det var oerhört svårt för mig!
Jag ville få det att sluta varenda dag!
- Men du vägrade ge upp. - Du är sjuk! Du är ond!
Du kunde ha satt stopp för det. Du kunde ha gett upp.
- Låt mig vara! Jag hatar dig! - Så där ja!
Jag trodde att det berodde på hat.
De fängslade mig och styrde mig!
Jag trodde att jag skulle dö av hat!
Sen hände något... Samma sak som hände dig.
Jag vill inte höra dina lögner!
Din far sa att konstnärer använder lögner för att berätta sanningen.
Jag skapade en lögn som fick dig att inse sanningen inom dig.
- Nej! - Det som var sant då är sant nu.
Det du kände i cellen har inget med mig att göra.
- Jag känner ingenting längre! - Fly inte från känslan.
Hör på nu, Evey.
Det här är viktigt. Hänge dig.
De tog dina föräldrar och din bror.
De fängslade dem och tog allt de kunde, utom ditt liv.
Du trodde att det var allt du hade. Men ditt liv var inte det enda.
Du fann något annat.
I cellen fann du något som betydde mer än ditt liv.
Du ville hellre dö, än att berätta för dem vad de ville veta.
Du stod inför döden, lugn och fridfull.
Försök att känna nu som du kände då.
- Jag kände mig... - Ja...
Jag känner mig yr. Jag behöver luft.
- Låt mig komma ut. - Vi tar hissen till taket.
Gud finns i regnet...
V...
Jag ger mig av.
Det finns 872 låtar här...
Jag har hört dem allihop, men aldrig dansat till någon av dem.
Jag kan inte stanna.
Jag vet.
Här finns inga fler låsta dörrar.
Jag tänkte behålla det här, men det var ju du som skrev det.
Det gjorde jag inte.
Får jag visa en sak innan du går?
Hon fanns!
Hon är vacker.
Kände du henne?
Hon skrev brevet innan hon dog. Jag gav dig brevet som jag fick det.
Allt skedde på riktigt...?
Du satt i cellen bredvid hennes.
Det är det som det handlar om! Du hämnas henne!
- Och dig. - Det som de gjorde, skapade mig.
Varje handling i universum skapar en lika stor motsatt handling.
- Det de gjorde var monstruöst! - De skapade ett monster?
- Vet du vart du ska? - Nej.
Det skulle ha skrämt mig förr, så jag antar att jag ska tacka dig.
Tack!
Adjö.
Evey? Får jag be dig om en sak?
Jag önskar att jag får träffa dig igen innan den femte.
- Okej. - Tack.
Ingen verkar vilja diskutera det här...
Om vi ska förbereda oss för eventuella händelser så måste vi agera nu.
Rapporten har granskats av ett flertal rivningsexperter.
Den slår fast att det mest troliga anfallssättet är från luften.
En annan rapport föreslår ett tåg...
...trots att tunnlarna runt parlamentet är stängda.
- Vem skrev den rapporten? - Kommissarie Finch.
- Har du några bevis som styrker detta? - Nej, sir. Bara en känsla.
Regeringen överlever inte om vi förlitar oss på dina känslor!
Vi behöver ett klart budskap till befolkningen!
Budskapet ska framgå i alla tidningar, radio och TV!
Budskapet ska ut över hela InterLink!
Landet måste inse att vi står vid avgrundens rand!
Alla måste förstå hur nära kaos vi är!
Alla måste minnas varför de behöver oss!
I USA rasar inbördeskriget...
Man förklarar vattenbristen med att det inte har regnat tillräckligt.
- Vattenkupongerna förväntas bli dyrare. - Polisen har gripit nio misstänkta...
Det är ofattbart. De har hållit på hela sommaren.
Utanför karantänen har ett nytt virus dödat 27 människor.
Myndigheterna har upptäckt nya bevis för att V låg bakom...
...attacken på St. Marys för 14 år sen.
Min kompis har hittat en sak.
Det var tre män...
Creedys män.
Alan Percy, Robert Keyes, William Rookwood.
Dagen efter St. Marys tog Percy livet av sig, Keyes dog i en brand...
- ... och Rookwood försvann. - Vilka jäkla sammanträffanden.
Rookwood... Jag känner igen det namnet.
Sökningen i arkivet måste ha triggat meddelandet.
Hur kunde han veta att det var du?
Vad ska vi göra?
Jag är snut. Jag måste veta.
Det här stället gav mig rysningar förr.
Det gör det fortfarande.
Det räcker så, kommissarien.
- Vi är inte buggade. - Jag kan inte ta några risker.
- Har du information? - Du har redan alla namn och datum.
Du behöver bara en historia.
En historia kan vara sann eller falsk.
Du får avgöra, kommissarien.
Vår historia börjar med en ung och uppåtsträvande politiker.
Han är religiös och medlem i konservativa partiet.
Han är enkelspårig och saknar känsla för politisk utveckling.
Ju mer makt han får, desto aggressivare blir hans anhängare.
Till slut drar han igång ett projekt för landets säkerhets skull.
Först tror man att han letar efter ett biologiskt stridsmedel.
Men målet med projektet är makt. Total dominans.
Projektet får ett våIdsamt slut.
Insatserna är inte förgäves, då blodet från ett offer används till krig.
Tänk dig ett hemskt virus, som bara du har botemedlet till.
Om du vill ha makt, hur ska du då använda det?
Nu kommer en spindel in i historien...
Han verkar inte ha något samvete och gör alltid det som krävs.
Han föreslår att man inte ska anfalla fienden, utan sitt eget land.
Tre måI väljs ut. En skola, en T-bana och ett vattenverk.
Flera hundra dör de första veckorna.
Three Waters är smittat.
- Myndigheterna försöker hindra smittan. - Förstörelsen har drabbat T-banan.
Med hjälp av media spreds paniken och splittrade landet...
...tills det sanna målet kom i sikte.
Innan St. Marys hade ingen kunnat förutsäga valresultatet.
Strax efter valet kom miraklet.
Vissa trodde att det var med Guds hjälp.
Läkemedelsföretaget styrdes av vissa partimedlemmar, som blev rika.
Ett år senare åtalades och avrättades flera extremister.
Ett minnesmärke byggdes för att hedra offren.
Det geniala med planen var rädslan.
Rädslan blev verktyget för regeringen...
...och tack vare den blev vår politiker utnämnd till kansler.
Resten är historia.
- Har du bevis för detta? - Varför tror du att jag lever?
Vi skulle vilja ta in dig för bevakning, mr Rookwood.
Det vill ni säkert, men om ni vill ha inspelningen så gör ni som jag säger.
Sätt Creedy under ständig bevakning. När det sker så kontaktar jag er igen.
Hej, så länge.
Rookwood!
Varför träder du fram först nu?
- Vad väntade du på? - Jag behövde dig, kommissarien.
- Vad gör han nu då? - Slemmiga Creedy...
Sutler kan inte lita på dig längre. Vi vet båda varför.
När jag spränger parlamentet så kommer han att offra någon.
Det kommer att vara du.
Är man så smart som du så har man säkert en plan redan.
Den planen är anledningen till att Sutler inte litar på dig längre.
Det är därför du övervakas just nu. Huset och telefonerna avlyssnas.
- Skitsnack. - Det tror du nog inte.
- Vad vill du? - Jag vill ha Sutler.
Såja, mr Creedy, du har vetat att det skulle stå mellan er två...
Det är därför Sutler har hållits under jorden av säkerhetsskäl.
Det är därför du har placerat lojala mannar hos honom.
- Du behöver bara uttala ordern. - Vad har jag att vinna på det här?
Mig.
Om du går med på detta, så sätt ett kryss på din ytterdörr.
- Varför skulle jag lita på dig? - Det är enda sättet att stoppa mig.
Får vi komma upp?
Leta rätt på ett eget träd.
Nu har vi väntat i flera veckor.
Inte ett pip... Vad väntar han på?
Ja...? - Det är till dig.
Är detta kommissarie Finch? Detta är Clark på 137:e distriktet.
Vi har hittat William Rookwood.
Jag körde hans namn genom listan på våra oidentifierade lik.
Jag hittade honom med tandkort. Han hittades i floden, utan ID.
- Är William Rookwood död...? - Han har varit död i 20 år.
Förbannade skit!
Han satt där och matade mig full med sitt skitsnack!
- Vad gör vi nu? - Det vi skulle ha gjort från början...
Vi letar reda på honom!
Varje dag, mina herrar...
Varje dag som för oss närmare november...
Varje dag som går och han är fri är ett misslyckande!
347 dagar och 347 misslyckanden!
Vi har inte nog med resurser...
Er otillräcklighet dränker oss, mr Creedy!
Jag öppnar!
Eric Finch?
Förbannat!
- Hur många har skickats? - Flera hundra tusen hittills.
Alla som bär masken ska arresteras!
Ge hit pengarna!
Det är rena rama belägringen. Stan har blivit galen.
Det är precis vad han vill.
"Anarchy in The UK!"
Mr Creedy, ni bär fulla ansvaret för den här situationen.
Han känner oss bättre än vi gör själva.
- Jag besökte Larkhill igår. - Stället är ju satt i karantän!
Jag var tvungen.
Det fanns inte mycket kvar där.
Men något märkligt hände...
Jag fick känslan av att allt hängde ihop.
Jag kunde se hela raden av händelser som ledde från tiden innan Larkhill.
Jag kunde se allt som hade hänt.
Och allt som skulle ske.
Det var ett perfekt mönster... som låg inför mina fötter.
Jag insåg att vi alla var del av det.
Och att vi alla var fångar under det.
- Vet du vad som kommer att ske? - Nej, det var bara en känsla...
...men jag kan gissa.
Med kaoset som råder, så kommer någon att göra något dumt.
När det händer, så kommer det att bli otrevligt.
Upplopp i Brixton.
Sen tvingas Sutler göra det enda han kan.
Då behöver bara V hålla sitt löfte.
Och då...
Ikväll gäller det...
Känner du dig redo?
Känner vi oss redo?
- Jag saknar den här låten. - Jag trodde inte att du skulle komma.
Jag sa ju det.
- Du ser välmående ut. - Tack.
Får jag fråga hur du har undgått upptäckt?
Ett falskt ID-kort funkar bättre än en Guy Fawkes-mask.
Jag oroade mig för dig varje gång jag hörde sirener.
Jag oroade mig med, ett tag.
En dag var jag och handlade och en vän från BTN ställde sig bakom mig i kön.
Jag blev så nervös att jag tappade pengarna.
Min vän plockade upp dem, och gav dem till mig.
Hon såg mig i ögonen.
Hon kände inte igen mig.
Det som du gjorde med mig fungerade bättre än jag hade kunnat ana.
Jag har en sak åt dig, men innan du får den så vill jag fråga dig en sak...
Skulle du vilja dansa med mig?
Nu? På revolutionens kväll?
En revolution utan dans är en värdelös revolution.
Ja, tack. Gärna.
Ikväll ska jag tala direkt till folket!
Jag ska förklara tydligt!
Nationens säkerhet hänger på total eftergivenhet!
Ikväll kommer vi att statuera exempel av varenda uppviglare och agitator!
Vi har undvikit en eventualitet.
- Förklara. - Om terroristen lyckas...
- Det gör han inte! - Visst är det är föga troligt, men...
Om han lyckas förstöra byggnaden, så är det enda som händer...
...att jag får läsa mr Creedys avskedsbrev imorgon!
Du har jobbat hårt. De är rädda nu.
Sutler tänker uttala sig ikväll.
- Det är snart dags. - Maskerna var ett genidrag.
Det var märkligt att se ditt ansikte överallt.
Fördölj blott vem jag är, och hjälp mig förkläda mig, som passar för min avsikt.
- Trettondagsafton! - Viola.
Jag fattar inte...
Du är bland det viktigaste som har hänt mig, och jag vet inget om dig.
Jag vet inte var du föddes. Jag vet inget om din familj.
Jag vet inte ens hur du ser ut.
Snälla, Evey...
Ansiktet bakom masken är inte mitt.
Jag är lika lite det ansiktet, som musklerna och skelettet under det.
- Jag förstår. - Tack.
Vi har ont om tid. Jag måste ge dig en sak.
Jag åkte förbi parlamentet...
Det var ofattbart. Stridsvagnar, luftvärn och infanteri.
Man hoppas att ingen kommer dit ikväll.
Vad kommer att ske om folket kommer?
Vad brukar hända när folk utan vapen sätter sig upp mot folk med vapen?
Vi har letat i tunnlarna i flera veckor. Tror du att han är där?
Kommissarien! Allt har gått snett, eller hur?
T- banan! De stängde ju den!
Ja, det tog mig tio år att rensa upp.
Jag ska visa dig.
- Spåren leder till parlamentet. - Ja.
- Så det kommer att ske? - Bara om du vill det.
Det här är min gåva. Mitt hem mina böcker, mitt galleri...
Tåget... Du gör vad du vill med allt.
- Är det här ännu ett knep? - Nej. Inga mer knep eller lögner.
Endast sanningen. Du fick mig att inse att jag hade fel.
Att jag inte ska bestämma över att dra i den här spaken.
- Varför då? - Världen som jag var med och skapade...
...kommer att få ett slut ikväll.
Imorgon börjar en ny värld, med ett nytt folk som styr.
Beslutet är deras.
Vart ska du?
Jag ska träffa min skapare, och betala igen min skuld.
Vänta! Du behöver inte göra det här! Vi kan rymma ihop!
Nej, du hade rätt om mig. Jag har inget träd som väntar.
Allt jag vill och förtjänar finns i slutet av tunneln.
Det är inte sant!
Jag kan inte.
Ärade medborgare. Ikväll står vårt land och våra värderingar...
...inför ett stort och hemskt hot!
Detta våId kommer inte att få fortgå utan att vi försvarar oss!
- Var är han? - En penny för Guy.
Vår fiende vill splittra oss...
...och förstöra basen för vårt underbara land.
- Jag höll mitt löfte. Håller du ditt? - För ner honom.
Ikväll får vi inte ge vika. Vi måste vara beslutsamma och samlade!
Alla som bryter mot utegångsförbudet kommer att anses som fiendens allierade.
...och åtalas som terrorister utan nåd och undantag.
Jag vill se hans ansikte.
Ikväll svär jag... att rättvisan blir snar...
...rättfärdigad och utan nåd!
Slutligen träffas vi.
Jag har en gåva, kanslern. En avskedsgåva.
Som tack för allt du gjort och du kanske har gjort...
...och för allt du har kvar.
Adjö, kanslern.
Mr Creedy...
Motbjudande!
Med det avklarat... ... är det dags att se ditt ansikte.
- Ta av masken! - Nej.
Trotsig till slutet.
Du kommer väl inte att böla som han? Du är väl inte rädd för döden?
- Du är som jag. - Det enda vi har gemensamt...
...är att vi båda ska dö.
- Hur skulle det ske? - Mina händer runt din hals.
Skitsnack...
Vad skulle du kunna göra? Vi har genomsökt stället.
Du har inget, förutom dina knivar och dina karatetrick.
- Vi har vapen...! - Ni har kulor...
...och hoppas att jag faller för dem. Om jag står när ni har slut på dem...
- ... så dödar jag er innan ni laddar om. - Det är omöjligt!
Döda honom!
Min tur!
Dö! Dö!
Varför dör du inte?!
Varför dör du inte...?
Bakom masken finns mer än kött. Bakom masken finns en idé.
Idéer är skottsäkra.
Detta är Boone. Området är säkrat.
General Aykroyd här. Upprätthåll kommunikationen. Det får inte bli värre.
V!
- Vi måste stoppa blodet! - Snälla, låt bli. Jag är slut.
- Det känns skönt. - Säg inte så.
Jag säger bara sanningen.
I tjugo år har jag bara sett fram emot den här dagen.
Ända tills jag träffade dig.
Då förändrades allt.
Jag blev kär i dig, Evey.
Jag trodde inte att jag kunde bli kär.
Jag vill inte att du dör!
Det var det vackraste...
...du någonsin kunde ha givit mig.
V...?
Vi har upptäckt rörelse.
Vi har fientlig kontakt!
Stå still!
Evey Hammond, förmodar jag?
- Då är det över. - Nästan...
Stopp! Ta bort handen från spaken!
Nej.
Fienden kommer! Vad ska vi göra?
Ledningen svarar inte. Inte Creedy heller.
Inte kanslern heller...
- Varför gör du så här? - För att han hade rätt.
- Om vad då? - Att landet behöver mer än en byggnad.
Landet behöver hopp.
Avvakta!
Herrejösses...!
Det är dags.
Säg mig...
Gillar ni musik, mr Finch?
- Den där musiken...! - Ja, hans musik.
Vem var han?
Edmund Dantes.
Han var min far... ... min mor...
Min bror... min vän.
Han var du...
...och jag.
Han var oss alla.
Ingen kommer att glömma den kvällen...
...och vad den betydde för landet.
Men jag kommer aldrig att glömma mannen... och vad han betydde för mig.